Stabat Mater (Latin)
Stabat Mater dolorósa Iuxta crucem lacrimósa Dum pendébat Fílius
Cuius ánimam geméntem Contristátam et doléntem Pertransívit gládius
o quam tristis et afflícta Fuit illa benedícta Mater unigéniti!
Quæ moerébat et dolébat, Pia Mater, dum vidébat Nati pœnas íncliti
Quis est homo qui non fleret, Matrem Christi si vidéret In tanto supplício?
Quis non posset contristári, Christi Matrem contemplári Doléntem cum Fílio?
Pro peccátis suæ géntis Vidit Iesum in torméntis, Et flagéllis súbditum.
Vidit suum dulcem natum Moriéndo desolátum Dum emísit spíritum
Eia Mater, fons amóris Me sentíre vim dolóris Fac, ut tecum lúgeam
Fac, ut árdeat cor méum In amándo Christum Deum Ut sibi compláceam
Sancta Mater, istud agas, Crúcifixi fige plagas Cordi meo válide.
Tui nati vulneráti, Tam dignáti pro me pati, Pœnas mecum dívide.
Fac me tecum, pie, flere, Crucifíxo condolére, Donec ego víxero.
Iuxta crucem tecum stare, Et me tibi sociáre In planctu desídero
Virgo vírginum præclára, Mihi iam non sis amára Fac me tecum plángere
Fac, ut portem Christi mortem Passiónis fac consórtem, Et plagas recólere.
Fac me plagis vulnerári, Fac me cruce inebriári, Et cruóre Fílii
Flammis ne urar succénsus Per Te, Virgo, sím defénsus In dee iudícii
Christe, cum sit hinc exíre, Dá per Matrem me veníre Ad palmam victóriæ
Quando corpus moriétur, Fac, ut ánimæ donétur Paradísi glória. Amen. |
Himnusz a fájdalmas anyáról (Magyar)
Állt az Anya fájdalmával könnyben úszó orcájával. Kereszten függő fiát, akinek sóhajos lelkét elárulták, meggyötörték, kegyetlen kard járta át. Ó, kit a gyász elborított, - áldott asszony - szomorított, az egyszülött anyja vagy, aki rémült és szenvedett, fiát látván megremegett kínját érezvén, mi’ nagy. Van-e, aki ne könnyezne Krisztus anyját látva? Szinte borzalmában elalél! Ki ne volna társ a gyászban az Anyával, fájdalmában? Fiával egy, alig él! Népe büntetéseképpen látja Jézust gyötrelmében korbácsütések alatt. Látja halni hű magzatját, magányos szent áldozatját, Amíg lelke kiszakad. Szűzanya, engedd éreznem gyötrő kínod, éljen bennem, gyászolhassak teveled! Tedd, hogy szívem ebben égjen, az Úr Krisztus szerelmében szerezhessek örömet! Szent Anya, engedd szívemnek éreznie a szegeknek ütését, mi érte őt! Oszd meg velem büntetését, értem vállalt szenvedését, gyötrő sebtől vérezőt! Engedj veled együtt sírni, feszület előtt gyászolni, ameddig csak élek én! A keresztnél véled állni, hozzád szívemből társulni vágyom a gyász idején. Első szűz, szeplőtlen lélek, ne utasíts vissza, kérlek, hagyd, hogy véled virrasszak! Tedd, hogy Krisztus kínhalálán, a jövőbe látó sorsán mindig újra sírhassak! Tedd, hogy én is sebesüljek, a kereszttől részegüljek imádatban fiadér’! Lángra gyúlva, tűzzel égve általad Szűz, legyek védve, ha ítélet napja kél. Hogy a kereszt megőrizzen, Krisztus sorsa erősítsen, és ápoljon kegyelme, s mikor testem porrá hull szét, add, hogy lelkemnek adassék a mennyország dicsfénye! Úgy legyen!
|