Il guado (Olasz)
Restano poche frasi, le più turpi, e il sapore delle unghie nella bocca. Resta nella vita quest’afa che ci soffoca, il tempo insensato tra due estati. Il torrente era carico di libellule, le acque basse e rapide, un solco tra due regni, un confine, un segno. Fu un sogno breve, sonno di banditi, poi l’inverno, la neve,
la vecchiezza e i colpi alle reni più fitti. Feltöltő | Cikos Ibolja |
Az idézet forrása | https://lapresenzadierato.com/ |
|
A gázló (Magyar)
Néhány mondat marad, a legaljasabbak, és a körmök íze a szájban. Ez a fülledtség, ami megfojt bennünket, ez marad meg az életben, a két nyár közötti értelmetlen idő. A patak tele volt szitakötőkkel, sekély és gyors vizek, egy barázda a két birodalom között, egy határ, egy jel. Egy rövidke álom volt, banditaálom, majd a tél, a hó, az öregség és az egyre gyakoriabb vesenyilallások.
|