Ady Endre: Március 20
Március 20 (Magyar)Ezeréves létünk ünnepélyén, Az örömnek víg zaja között Ismét eljött a gyásznap, amelyen Kossuth apánk sírba költözött. Akkor egy bús nemzet zokogása Kísérte a legnagyobb magyart, Ki nem halt meg, örökre fog élni, Míg magyar szív dobogása tart.
Most örömzajt fojt el a gyász napja; Nem zavarja azért ünnepünk. Egy ezredév dicső ünnepélyét Nem zavarja, ha mi könnyezünk. Hisz ez a könny nem a bánat könnye, Csak az emlék szent áldozata; Nem keressük »holtak közt az élőt«, Mert hisz él Ő; míg él e haza!
E szent napon nagy szelleme előtt Leborul az ünneplő magyar, Megcsókolja a szentelt sírhantot, Amely testet, mulandót takar; Könnyeiből új erőt merítve, Megreszketve szólt kérő szava: Áldd meg e hon méltó ünnepélyét, Legyen boldog e szegény haza!
Szilágy, 1896. március 22.
|
FordításokNémet20. März Mucsi Antal Kérjen fordítást! |